Din episoadele anterioare...
Aceasta e costumaţia mea de întâlnire.
E prima ta întâlnire? Adică, de când a murit soţia ta.
Ţi se pare că mi-am ieşit din mână?
Red John, dacă ne asculţi acum,
te îndemn să ieşi la lumină şi să ceri ajutor.
Te poţi schimba.
La ce naiba te gândeai?
Nu înţelegi cu cine avem de-a face?
Red John nu vine după mine.
Eşti oarbă? Ai făcut exact ceea ce am făcut eu
şi mi-a omorât soţia şi copilul.
Kristina?
Red John ar fi putut să intre şi s-o răpească,
sau poate a ademenit-o afară, cumva.
"Tigru, tigru, lumină arzătoare..."
"în pădurile nopţii,"
"ce mână sau ochi nemuritor"
"ţi-ar putea încadra simetria ta teribilă"?
Era să uit. Kristina ar fi vrut să-ţi transmit dragostea ei.
Nu poţi parca aici.
Sigur că pot. Uite.
Iată-te.
Aici sunt. Bună dimineaţa.
De ce eşti aşa încruntată?
Acesta e Harvey Dublin.
Acela e şoferul lui, Peter Russo, cu trei gloanţe în el.
Asta e maşina lui. Dl Dublin e dispărut.
Răpit, se pare.
Harvey Dublin?
Mare personalitate politică,
avocat, persoană influentă. Celebru şi cu relaţii.
Gemenii răului.
Oficialităţile şi jurnaliştii vor tăbărî pe noi precum mreana de mare.
De ce nu-l predăm FBI-ului? Le plac chestii din astea.
Aş vrea. Prea târziu.
Noul şef e aici, pozând în faţa camerelor. E treaba noastră.
Noul şef? Am crezut că Hightower era şefa.
Şeful lui Hightower.
Directorul întregului departament.
Ţi-am spus despre el, săptămâna trecută. Nu mai ai memorie.
Memoria mea e o fortăraţă, Lisbon,
din care nicio faptă nu scapă vreodată, odată ce a fost comisă.
Când îmi spui lucruri plictisitoare,
le eliberez, imediat.
Mă scapă de supraîncărcare.
Harvey Dublin e dispărut.
Pare să fie o răpire,
probabil pentru răscumpărare, dar nu putem fi siguri, în acest moment.
Va trebui să aşteptăm viitoarele evoluţii.
Harvey e un pilon al oraşului, unul dintre oamenii buni.
Toţi ne rugăm pentru siguranţa sa.
- Mulţumesc. - Aici, dle Bertram. Încă o întrebare?
Idiotul.
Tu şi judecăţile tale pripite. Ce ar trebui să spună?
De ce trebuie să spună ceva?
Unde vrei să ajungi cu asta?
Nu ştiu.
Dle Bertram, aici. Îmi acordaţi puţină atenţie?
Cred că o să sar peste asta.
"Să sar"? Cum adică "să sar"?
Simt că asta nu e pentru mine.
O voi prinde pe următoarea, promit.
Nu înţeleg. Doar nu vei...
- Agent Lisbon, bănuiesc? Şi dl Jane? - Da. Bună.
Directorul Bertram va vorbi cu dvs. acum.
Avem o agendă foarte încărcată. Apreciază faptele şi exprimarea concisă.
Bine?
Agent Lisbon.
Da, domnule director Bertram.
Şi tu trebuie să fii băiatul nostru minune, Patrick Jane.
- Am auzit o mulţime de lucruri bune despre tine. - Bună. Mă bucur să vă cunosc, domnule.
Vreau asta rezolvată urgent.
Indiferent de costuri. La naiba cu restricţiile orelor suplimentare.
Faceţi voi orele, eu găsesc finanţarea.
Suntem împreună în asta, precum unul singur.
- Asta mă reprezintă pe mine. - Ne ocupăm, domnule.
Da, eu nu voi lucra la acest caz special,
dar îmi place ce aţi spus.
Suntem împreună în asta, precum unul singur. Mao Tse-Tung, aşa e?
Păstrează-ţi calmul, amice.
Cum adică nu vei lucra la acest caz?
Păi, răpiri de politicieni...
Nu e chiar plăcerea mea.
Păi, e cam neprofesionist, nu crezi?
Bănuiesc, dar de fapt nu sunt profesionist.
Întrebare pentru dvs..
De ce sunteţi aici? În afară de camerele de filmat.
Ce vrei să spui cu "în afară de camerele de filmat"?
Percepţia publică e o unealtă puternică.
Unealtă.
Tocmai ţi-ai pus mâna pe mine.
Nu. Adică, da, dar...
Ba da, ai pus-o. Niciodată să nu mai faci asta.
Sau ce?
Ai mirosit vreodată un şoarece mort? Îţi aminteşti acel miros?
Da.
Păi, tocmai
am pus un şoarece mort în buzunarul dvs. de la haină.
Şi nu contează de câte ori vă veţi spăla haina,
întotdeauna veţi simţi mirosul acelui şoarece mort şi vă veţi aminti
că niciodată n-ar fi trebuit să puneţi mâna pe mine.
Ticălosule.
E doar o batistă făcută ghemotoc
dar are acelaşi efect psihologic.
Mintea umană e caraghioasă în acest fel.
Mă bucur că v-am cunoscut, domnule. Îmi pare rău, Lisbon.
A avut o vară îngrozitoare.
= The Mentalist = Sezonul 3, Episodul 1
Traducerea şi adaptarea: dflo şi Cornelia
ReSincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team - www.subtitrari-noi.ro
Rigsby şi Van Pelt cercetează
regiunea din jurul zonei răpirii.
Cho e cu dna Dublin, aşteptând o cerere de răscumpărare,
iar serviciile tehnice sunt gata de lucru.
Păi, ăsta e un caz groaznic. Foarte multă atenţie.
Ţineţi-o pe Molly, de la relaţii cu publicul,
la curent cu orice chestie bună, pe care o putem livra presei,
ca să-i păstrăm de partea noastră
şi nu faceţi nicio greşeală.
Nu, doamnă.
Ce face Jane?
La fel.
Crezi că e în pericol să piardă controlul?
Nu.
Adică, nu. Păi, nu cred. Cred că va fi în regulă.
Nu e foarte convingător, Lisbon.
Prin ce a trecut el, ar dărîma pe oricine.
Nu va pierde controlul.
Cred că o perioadă mai liberă i-ar face bine, totuşi.
Da, păi, nu se poate.
Bertram îl vrea la cazul Dublin.
- După ce Jane a fost atât de obraznic cu el? - Bertram e la limită.
Nu va lăsa problemele personale să intervină.
Jane e cel mai valoros lucru pe care-l avem şi Bertram ştie asta.
- Dar Jane nu vrea să lucreze la caz. - Convinge-l.
Nu-i voi spune lui Bertram că nu ne putem controla oamenii.
Am o idee cum să-l convingem,
dar e cam imoral.
Nu vreau să ştiu.
Unde e Jane?
E sus.
Mulţumesc.
Jane?
Intră.
Salut.
Frumos loc.
Da. Da, îmi place priveliştea şi liniştea.
Şi ce faci cu atâta linişte?
Doar mă gândesc.
Jane, trebuie să te opreşti să te învinovăţeşti.
Dacă Red John a luat-o pe Kristina Frye, nu e...
Nu există "dacă" El a luat-o.
Dacă el a făcut-o, nu te poţi învinovăţi tu.
În plus, la ce bun să stai aici, mâzgălind în cartea ta?
Nu o vei găsi în felul ăsta.
Nu mă voi răzgândi.
Nu vreau să lucrez la cazul Dublin.
E în regulă. E o afacere încheiată. Înţeleg.
Îţi va face bine să iei o pauză.
Ascultă, legat de un subiect total diferit,
am nevoie de o favoare personală.
Mi-ar plăcea să vii să cunoşti pe cineva.
- Pe cine? - Nu pot spune.
De ce nu?
Promit că n-are legătură cu Harvey Dublin.
Încerci să mă păcăleşti cumva,
să mă convingi să mă răzgândesc.
- Nu. - Ba da, asta faci.
Şi bănuiesc că îţi sunt dator o încercare.
Dar nu va merge, orice ar fi.
Hei, Cho, cum merge cu dna Dublin?
Nimic până acum. Când vine cineva să mă înlocuiască?
De ce? Care-i problema?
Nimic. Voi suna, dacă vom avea vreo evoluţie.
Ce este? E Harvey?
Nu, doamnă.
Dumnezeule!
Voi exploda! Nu mai suport!
Jur pe Dumnezeu!
De ce, Kimball?
De ce sunt pedepsită? Sunt o persoană bună.
Da, doamnă.
Nu mai îmi spune "doamnă"
Nu sunt bunica ta.
Cât de bătrână crezi că sunt, totuşi?
48, 49...
- Am înţeles. - Oare?
Da, şoferul lui Dublin... Mortul, Pete Russo, aşa e?
Are familie.
Nu purta verighetă, deci...
Suntem pe cale s-o întâlnim pe...
Da. Exact.
Da, cine sunteţi?
Nadine, sunt agentul Lisbon de la BIC.
Am vorbit la telefon. El e Patrick Jane.
Bună. Eşti fata lui Pete Russo?
Da.
- Bună? - Sunt de la poliţie.
Ea e mama mea.
Patricia.
Şi el e Keith, tatăl meu vitreg.
Bună...
Vă rog, intraţi.
Dna Lisbon spune că sunteţi cel mai bun detectiv din California.
Spune că, dacă cineva poate să afle cine l-a ucis pe tatăl meu, dvs. puteţi.
Trebuie să spun,
nu credeam că vei ceda unei manipulări atât de crude.
Nu înţeleg.
Glume profesionale. Îmi pare rău.
Voi afla cine l-a ucis pe tatăl tău şi l-a răpit pe dl Dublin.
Glumă profesională?
Tatăl ei e mort.
Ucis.
Tu faci glume?
Da, e un defect al meu.
Cum e gluma...
Am... am foarte multe pe cap, acum.
N-am vrut să vin la muncă azi,
dar buna mea prietenă şi colegă, agentul Lisbon,
m-a păcălit să vă cunosc,
ştiind că n-aş putea să vă refuz,
fiindcă eşti de vârsta pe care ar fi avut-o fiica mea
dacă ar fi în viaţă, dacă n-ar fi fost ucisă.
Dumnezeule!
Ucisă de un om numit Red John,
cu care m-am întâlnit recent.
Mi-a salvat viaţa şi a răpit-o pe o prietenă de-a mea.
Poveste lungă. Aşadar, multe lucruri am pe cap.
Nu e o glumă prea haioasă.
Ce s-a întâmplat cu prietena dvs.?
Încă e dispărută.
Te rog, spune-ne despre tatăl tău.
Era o persoană bună.
Era... haios
şi... şi generos.
Şi aş fi putut vorbi cu el despre orice şi m-ar fi ascultat.
Da, putea fi încântător.
Avea felul lui de a fi.
- Ce fel? - Era capricios.
Asta era.
Adică, inima lui era la locul ei, ştiţi?
Orice defecte avea,
nu merita să moară în felul acesta.
Serios, sunt impresionat.
M-ai păcălit ca pe un peşte şi... şi m-ai minţit.
Într-un fel am făcut-o, nu-i aşa? Îmi pare rău.
Nu, mă bucur să văd că, în sfârşit, înveţi câteva lucruri.
- Desigur, acum ar trebui să mă răzbun. - Ce vrei să spui?
Nu-ţi face griji. N-am venit pentru droguri.
Am venit în legătură cu crima din noaptea trecută.
Da, da. Am auzit de asta.
Bărbat răpit, nu? E foarte rău.
- Poliţia locală spune că voi faceţi afaceri sub acel pod. - Da, uite,
cei de la poliţia locală sunt băieţi buni, dar şi-au ieşit din mână.
Nu facem afaceri sub acel pod. Târfele... sunt ale lor.
Va trebui să vorbiţi cu doamnele din Fremont.
- În regulă. Mulţumesc. - Da, nicio problemă.
Hei, hei, roşcato.
Te-ai întâlnit vreodată cu un escroc?
Până acum, nu!
Ce? Glumeam.
Mulţumesc.
Da. Bine. E bine de ştiut.
Bună ziua. Reid Colman. Sunt avocatul personal al dlui Dublin.
Mă bucur să vă văd, oameni buni. Aţi făcut vreun progres?
- Prea devreme, dle Colman. - Trebuie să vorbeşti cu mine, da?
Acum e momentul potrivit. Am vreo zece minute şi ceva.
Veniţi pe aici, vom putea folosi sala de conferinţe.
Un moment.
Cum te numeşti?
Marjorie.
E un nume foarte drăguţ.
Aş vrea să vorbesc cu Marjorie mai întâi, mulţumesc.
Va trebui să vorbim cu dvs. la momentul potrivit, domnule.
Voi încerca să-ţi fac loc în agendă mai târziu.
Prostituate? Nu. Nu.
Dl Dublin nu era deloc genul acela de om.
Aleea de unde a fost răpit
era folosită de prostituate
şi nu era deloc în apropierea traseului obişnuit al dlui Dublin.
Am fost secretara personală al dlui Dublin
de zece ani
şi vă pot spune, fără urmă de îndoială,
că el e
cea mai modestă, grijulie, nevinovată şi generoasă fiinţă umană
pe care cineva ar putea spera s-o cunoască.
Vrem să-l aducem înapoi în siguranţă, Marjorie.
Trebuie să ştim totul.
De obicei, pot să dau de el oricând.
Slujba lui o cerea, dar din când în când,
dispărea pentru o oră şi ceva,
fără niciun răspuns din partea lui sau a şoferului lui.
- Cât de des se întâmpla asta? - La fiecare câteva săptămâni.
O întâlnire obişnuită chiar în perioada răpirii, nu-i aşa?
Şi ce credeai că ar putea face?
O amantă, m-am gândit,
dar nu asta.
Bărbaţii au nevoi. Înţeleg asta.
Vă rog, îl veţi găsi, nu-i aşa? Îl veţi găsi?
Marjorie, trebuie să-ţi spun,
e foarte probabil ca el să fie deja mort.
Stai un moment. Nu ştim asta.
E o presimţire pe care o am, şi dacă am dreptate,
e o binecuvântare pentru tine...
Iubirea neîmpărtăşită e un lucru groaznic.
Va trebui să îţi găseşti un bărbat care îţi va împărtăşi dragostea.
Eşti o femeie de treabă. Meriţi. Gândeşte-te la asta.
Deci, asta a fost făcută de cineva care ştia rutina dlui Dublin...
cineva foarte apropiat.
De ce ai spus că a murit?
Fiindcă a murit. E mort şi nu e o răpire.
Dă-mi un motiv.
Pariez pe tot ceaiul din China.
Ăsta nu e un motiv.
Îţi ofer şanse bune.
Salut.
Salut. A venit cererea de răscumpărare.
Cât?
În regulă. Suntem pe drum.
Un milion de dolari pentru întoarcerea în siguranţă a lui Dublin...
Asta parcă seamănă a răpire, nu-i aşa?
Nu înseamnă că este o răpire. Nu înseamnă că nu e mort.
E o teorie serioasă sau e răzbunarea ta?
Asta a fost trimisă de pe un telefon abandonat.
"Executaţi exact instrucţiunile sau H.D. se alege cu gâtul tăiat"
"şi vă trimitem limba lui. Vrem un milion de dolari"
"în bancnote folosite de 50 şi de 100 de dolari, la ora şase, mâine."
"Locaţia o primiţi ulterior. Fără poliţie, ori H.D. e mort".
Vreo dovadă că e viu?
Nu.
Să nu-i spui nimic rău dnei Dublin.
E un ordin.
Am înţeles, comandante. Pot să văd?
Unde e dna Dublin?
Plânge foarte mult. Apoi, trebuie să-şi refacă machiajul
şi apoi plânge din nou. E un fel de ciclu.
Trei greşeli de gramatică intenţionate
şi evident ritm milităresc,
ceea ce sugerează că nu e un veteran
dar vrea ca noi să credem că, el sau ea, este...
astfel încât, cu un nivel sau două mai puţin isteţ decât se crede el sau ea,
să folosească această crimă ca să exprime
vreun fel de ranchiună personală puternică.
Violenţa e destul de autentică.
Doamne! Ce-i acum? Ce s-a întâmplat?
Nu e nimic, Giselle.
Aceştia sunt colegii mei. Te rog, rămâi calmă.
Cum pot să ramân calmă?
Nu pot strânge un milion de dolari până mâine!
Nu suntem, nici pe departe, atât de bogaţi pe cât cred oamenii.
- Ce mă fac? - Nu pot vă vorbesc despre aspectul financiar, doamnă.
Asta e treaba dvs..
Vă puteţi gândi la cineva care ar fi putut avea
o ranchiună personală împotriva soţul dvs.?
Nu. La nimeni.
Soţul meu e un respectat şi iubit membru
al societăţii din Sacramento.
Şi dvs.?
Îl respectaţi şi îl iubiţi?
Sigur că da.
Foarte mult. Ce întrebare...
Păi, de ce nu vreţi să strângeţi un milion de dolari
- ca să-i salvaţi viaţa? - De ce mă întrebi asta? Vreau!
Păi, ceasul şi cerceii...
Asta înseamnă vreun sfert de milion, chiar acolo.
Puteţi să strângeţi bani. Vă contraziceţi
fiindcă nu ştiţi dacă vă vreţi soţul înapoi.
Nici mie nu prea îmi place soţul dvs...
De fapt, sunteţi o foarte bună actriţă
interpretând rolul soţiei iubitoare.
Asta cred eu că sunteţi.
Puteţi să vă uitaţi la mine şi să-mi spuneţi că mă înşel?
Normal că nu-l plac prea mult.
Toată lumea ştie că Harvey Dublin e un ticălos
răutăcios, mincinos, trădător şi corupt.
Dar sunt soţia lui
şi ce aş putea să fac decât să mă prefac că-l iubesc?
De ce nu l-aţi părăsit?
Aţi divorţat vreodată de un avocat meschin?
N-are niciun raport al vreunei greşeli personale.
E un politician respectat.
Un cămătar şi un escroc, mai degrabă.
Deci sunt mulţi oameni
care ar fi putut să-i facă rău soţului dvs..
Glumeşti?
Sunt oameni în tot oraşul care se roagă să rămână dispărut.
- Dar tu? - Eu?
Da, tu...
Voi strânge banii. Măcar atât îi datorez.
Ştiam cu cine mă mărit.
Da, dl Dublin e ţinta câtorva procese.
Majoritatea bărbaţilor remarcabili sunt, la un moment dat,
în cariera lor. E un risc al vieţii moderne.
Deci Harvey Dublin e un sfânt. Asta e poziţia dvs.?
Nu, Harvey Dublin nu e un sfânt,
dar sunt avocatul lui şi vorbesc în numele lui.
Uite, Harvey a pornit aproape de la zero.
Era un copil al străzii. Părinţii lui erau dependenţi de droguri.
Trăieşte cu teama revenirii în acea lume,
aşa că poate forţează prea mult.
Poate că e puţin prea zelos
în dorinţa lui de a câştiga. Asta e America. Nu e o crimă.
Şapte procese în derulare.
Uite, oricine poate fi dat în judecată. Nu înseamnă nimic.
Jumătate din "jucătorii" acestui oraş sunt în pat cu Dublin,
într-un fel sau altul. De fapt, noul...
noul tău director, Gale Bertram...
- e unul dintre apărătorii lui. - Serios?
Da. Banca din Claremont împotriva
corporaţiei Brixham Lake Development şi alţii.
- Va fi un fenomen. - Continuă.
E o chestie complexă cu drepturile asupra pământului/apei.
Va dura ani de zile.
Ideea e că Bertram a fost numit unul dintre apărători,
ca să pună presiune pe apărare ca să ajungă mai devreme la înţelegere.
- Se întâmplă tot timpul. - Interesantă chestie cu Bertram.
- Nu, nu e. - Ba da, este.
Cine câştigă cel mai mult, legal vorbind,
dacă dl Dublin nu se întoarce?
Păi, e greu de spus.
Prea multe variabile în ecuaţie.
Dar se întoarce, nu-i aşa?
Adică, dacă Giselle plăteşte răpitorii,
- de ce nu s-ar întoarce? - Păi, chestii se mai întâmplă.
Aţi făcut serviciul militar, dle Colman?
Nu, n-am avut onoarea. De ce întrebaţi?
Întrebare standard.
Hei, nu te...
La naiba.
Hei, doamnă, aşteaptă.
Doamnă, vrem doar să vorbim.
Bla, bla, bla, bla.
Da, bla, bla, bla. Ascultaţi, aţi auzit de tipul acela
care a fost răpit mai sus pe stradă, la câteva blocuri depărtare?
- Şoferul lui a fost împuşcat mortal. - Acela. Da. Nu e barbar?
Toată lumea vorbeşte de asta.
Ce spun, mai exact, oamenii?
Tot felul de lucruri. O prietenă de-a mea spunea că a fost acolo.
- Da? - Păi, se comportă misterios,
de genul "nu pot să-ţi spun ce s-a întâmplat"
- parcă ar fi un agent secret sau ceva. - Care e numele prietenei tale?
Ţi-l spun pentru 50 de dolari.
Asta e ancheta unei crime.
Am putea să te ducem la secţie chiar acum, pentru împiedicarea anchetei.
Iubire, nu-ţi risipi vremea şi hârtiile.
Am 40... 43 de dolari.
12 cenţi.
Banii sunt puţini peste tot, nu?
Haide. Lasă-ne şi pe noi.
Dragule... o fată înaltă şi mare, păr roz.
Va fi prin preajmă mâine seară.
Mi-a făcut plăcere să facem afaceri împreună.
12 cenţi? Serios?
Ce? Mi-a luat tot.
12 cenţi.
Interesantă chestie cu Bertram, nu?
Ai mai spus asta. Nu, nu e.
Am avut un sentiment ciudat în primul moment când l-am întâlnit.
Directorul departamentului de poliţie
nu l-a răpit pe Harvey Dublin.
Aşa crezi tu. Cât de bine îl cunoşti?
Asta e răzbunarea ta, nu-i aşa?
Păi, pur şi simplu o să te ignor.
Nu te pedepsesc, cu toate că meriţi.
Dublin s-a dovedit a fi ticălosul pe care-l bănuiam.
Merită dreptate, ca oricare altcineva.
- Eşti poliţist. - Trebuie să spui asta.
Dar nu o crezi cu adevărat.
Degetele mi-s în urechi.
'Neaţa!
Salut!
Ce se întâmplă?
- Încă nimic. - Fără glumă. Unde-s banii?
- Containerul de gunoi e acolo. - Acolo?
Da.
Exact cum credeam. Nimeni nu va veni.
Uita-te la locul ăsta. E mult prea la vedere pentru ridicarea recompensei.
Au spus fără poliţie şi poate sunt destul de proşti să creadă cu nu e poliţie.
Au omorât un om pe stradă.
Trebuie să ştie că poliţia e implicată.
N-au intenţionat niciodată să ridice recompensa.
Presimţirea mea e corectă. Răpirea e o înşelăciune.
Dublin e deja mort.
Care ar fi motivul pentru o pretinsă răpire?
Păi, asta e întrebarea dominantă, da.
Dar poţi să nu mai pierzi timpul aici, cu siguranţă.
- Dna Dublin a folosit bani reali sau falşi? - Reali.
- Te-ai uitat la ei? - Nu. Ce mai contează acum?
Păi, nu mai contează.
Sunt... ştii tu, sunt doar curios.
Ceea ce spui poate fi adevărat sau poate nu.
Tot va trebui să stăm să aşteptăm pentru o vreme,
să fim siguri că nimeni nu apare... câteva ore.
Păi, asta e o prostie.
- Nu e prostie. E profesionalism. - Profesionalism pe naiba.
Jane.
Hei, e adevărat!
Poliţia! Nu mişca! Mâinile sus!
- În genunchi! Acum! Acum! - Ok.
Nu mişca.
Directorul aşteaptă un raport complet dar concis.
Cum miroase sacoul ăla?
E un alt costum.
Da, dar celălalt e terminat, nu?
Puterea sugestiei.
Bine, ştii ceva? Muşcă-mă...
Aşadar... Sărmanul Harvey Dublin, nu?
Domnule, nimeni nu a ridicat recompensa,
de aceea, dar şi din alte motive,
noi credem că
răpirea din acest caz este o înşelătorie.
- Acoperind ce? - Nu putem spune, cu siguranţă.
- Avem indicii promiţătoare. - Păi, îmi trebuie ceva ca să spun presei.
Spuneţi-le că Harvey Dublin e mort.
Sunt foarte bucuros că te-ai decis să lucrezi la acest caz, dle Jane.
Orientarea ta e întăritoare.
Desigur, ca procedură, încă presupunem că este în viaţă,
până când nu avem dovada că e altfel.
De ce să-l omoare pe Dublin? Care să fie motivul?
Păi, sunt două posibilităţi.
Unu - simplu jaf.
Acuzatul umbla după diamantul pe care...
Dublin îl purta mereu asupra lui.
Diamant? Ce diamant?
Păi, se pare că Dublin avea o teamă
că va ajunge iar sărac
şi înmormântat într-un mormânt al săracilor, cum a fost şi tatăl lui,
aşa că purta mereu asupra lui un diamant mare,
pentru orice eventualitate.
E un fel de poveste impresionantă, nu?
Deci cineva a înscenat răpirea asta
ca să fure diamantul.
- Bine. Unde e dovada voastră pentru asta? - Nu e nicio dovadă reală.
- Asta se vorbeşte pe stradă. - E mai mult o teorie, de fapt.
- O vorbă pe stradă. - Jane.
Deci nu aveţi nimic?
Spuneai că sunt două posibilităţi?
Celălalt motiv pentru care l-ar ucide cineva este...
Brixham Lake.
- Staţi puţin. - Ce e cu Brixham Lake?
Păi, e un mic scandal cu un complex, nu-i aşa?
Şi totul ar dispărea dacă Harvey Dublin ar fi mort.
Sunt unul din cei acuzaţi în procesul cu Brixham Lake.
Da, am văzut asta. Foarte interesant.
Evident, eşti nevinovat,
dar... îmi imaginez că sunt multe chestii
care ai dori mai degrabă să rămână secrete
decât să iasă la iveală, dacă se va ajunge la proces.
Aveai un motiv mare.
Deci, asta e a doua opţiune?
Eu? Eu sunt suspectul vostru?
Ce urmăriţi?
Mă întrebam de ce nu ne-ai spus
că tipul era atât de neplăcut şi că erai sătul până-n gât
- de afacerile lui murdare. - Destul!
Da, aşa e. Nu am timp de asta.
Va trebui doar să crezi în nevinovăţia mea, dle Jane.
Nu mă pricep la încredere.
Chiar încerc să-ţi permit libertatea
pe care o merită talentul tău special,
dar tu faci să fie foarte dificil.
Voi doi puteţi pleca acum. Hightower, rămâi.
Da, domnule.
Ce naiba a fost asta? Eşti nebun?
Şi de unde ai venit cu povestea aia stupidă cu diamantul?
Nu ştiu ce mi-a venit. L-am văzut pe omul ăla,
am avut o pornire bruscă să-l provoc.
E directorul.
- Îmi pare rău. Tipul mă amuză. - Mă bucur că te distrează,
pentru că te va concedia acum, probabil.
Nu. Aveţi nevoie de mine prea mult.
Te prind din urmă.
Poftim?
Ce i-ai spus tipei?
I-am făcut un compliment pentru jachetă.
- Are o culoare atât de vie. - Mincinosule.
O să-mi spui mincinos?
Te urăsc.
Pe bune.
Avem cei mai buni oameni în acest caz, zi şi noapte.
Vreau să transmit compasiunea mea familiei lui Peter Russo
şi vă rog să vă alăturaţi rugăciunilor noastre
pentru siguranţa dlui Dublin.
Sunt întrebări... pe scurt, vă rog?
Cercetaţi şi varianta unei crime de natură sexuală, poate?
- Adică, acea alee este... - Nu, nu e niciun aspect sexual, Jeff,
niciunul de care să ştim.
Domnule, credeţi că e vreo legătură cu Brixham Lake?
Nu. Nu cred.
Dar şi dvs. şi Dublin sunteţi implicaţi în asta, nu?
Nu, nu, nu. Ce credem noi e că...
se pare că dl Dublin... se zvonea
că purta asupra lui un diamant mare
şi furtul acelui diamant e ceea ce credem noi acum
că ar fi motivul.
Da? Ce fel de diamant e?
Mare. De 2 sau 3 carate, cred.
De ce ar purta asupra lui un diamant ca ăsta?
Păi, e o întrebare bună, Jeff.
Poate că dl Dublin încerca să fie pregătit
pentru orice eventualitate.
Ştii...
...de înţeles, nu-i aşa?
Adică, a avut o...
Încă o întrebare...
Cum crezi că se va simţi directorul
când va afla că l-ai păcălit
să vorbească la TV despre porcăria asta?
Nu e porcărie, va fi foarte supărat sau foarte fericit,
depinde dacă am dreptate sau nu.
Dreptate în ce privinţă? Nu există niciun diamant...
Înţeleg. O capcană. Foarte isteţ.
Capcană pentru cine?
- Ghici. - Spune-mi.
- Ghici. - Ştii ceva? Du-te naibii.
Ai sărit calul deja şi acum te joci cu mine de-a ghicitul?
Nu, doar că nu sunt sigur nici eu.
- Am un plan, totuşi. - Aiurea.
Încă încerci să mă pedepseşti pentru că te-am minţit.
Ştii ceva? Îmi pară rău. Scuze.
Ai vrut să ieşi din cazul ăsta. Ieşi.
Poţi să tragi un pui de somn în camera ta de gândire.
Vom rezolva cazul fără tine, în mod normal...
prin muncă adevărată de detectiv.
Deci, înţeleg că nu vrei să auzi planul meu?
"Nu, nu vreau să aud planul tău."
"La naiba cu planul tău."
Bună, doamnelor.
O căutăm pe Sugar.
Nu e Sugar. Doar Candy.
Nu eşti Sugar?
Nu, doamnă. Scuză-mă.
Păi, noi credem că eşti.
Da, păi, poţi să crezi ce vrei, tipule.
Va trebui să vii cu noi, Sugar.
- Pentru ce? - Pentru că ai văzut ce s-a întâmplat
pe aleea aia din Fremont.
Nu, doar mă prefăceam. Nu am văzut nimic.
Totuşi...
Lasă-mă în pace.
Mersi.
Nicio problemă.
Aştept.
Bine.
Eram la pod.
Pauză de ţigară.
Limuzina venea dinspre Fremont.
Tocmai voiam să mă duc spre ea să discut afaceri,
când camionul a venit în spate şi a blocat limuzina.
M-am gândit puţin... după care m-am ascuns.
Ce fel de camion?
Era un camion.
Verde... sau... maro, sau albastru.
Nu... nu roşu.
Şi... un tip alb a ieşit
şi a zis "hei".
Cum arăta?
Un tip alb. Avea o pălărie neagră.
- Un tip alb cu pălărie neagră? - Da. Şi apoi s-a dus spre limuzină.
Şoferul limuzinei s-a dat jos.
Era genul: "hei, ce dracu faci aici?"
Pălăria neagră n-a zis nimic.
A scos o chestie şi boom!
L-a împuşcat pe şofer de trei ori şi s-a dus spre uşa limuzinei
şi l-a tras afară pe tipul ăla gras.
"Ieşi afară", spunea.
Şi apoi l-a dus în spatele camionului
şi l-a forţat să se urce în spate, iar tipul gras era calm.
Era genul: "ştii, ok, putem negocia."
Şi apoi boom!
Pălăria neagră... l-a împuşcat în cap.
Şi apoi, a pus o prelată pe el
şi a sărit în maşina lui şi a plecat.
Şi asta e tot ce s-a întâmplat. Asta a fost.
Bine.
Îl recunoşti pe tipul ăsta?
Da.
Ăsta e... tipul gras.
Era mort, crezi?
Da, e mort.
Deci e vorba despre gheaţă?
Gheaţă? Ce vrei să spui?
Păi, la TV au spus că tipul gras avea un diamant
de vreo 10 milioane de dolari.
Da, e o teorie.
E foarte târziu...
Nu aş da buzna aşa...
doar că avem o pistă importantă
şi poate Nadine ne-ar putea ajuta.
Da, te rog, desigur.
Mulţumesc.
Mi-ai spus că tu şi tatăl tău
discutaţi despre orice împreună, da?
- Da. - Aţi vorbit vreodată despre munca lui?
Uneori. Dar niciodată nu a vorbit de diamant,
dacă despre asta e vorba.
- Diamant? - Au spus la ştiri
că umblau după un diamant pe care dl Dublin îl avea la el.
- Da, sunt... sunt numai vorbe. - Vezi? Ţi-am spus eu.
Adică, există un diamant. Oricum, aşa am auzit.
Se pare că Dublin îl ţine ascuns în dintele lui fals,
dar nimeni nu ştia despre el, deci nu vad
cum cineva ar fi umblat după el. Nu.
Nu, cred că totul e legat de un proces.
Ţi-a spus tatăl tău ceva despre Brixham Lake?
Nu.
Eşti sigură? Brixham Lake.
Gândeşte-te bine.
Dar despre Gale Bertram?
Nu.
Păi, e dezamăgitor.
Eram sigur...
Ei bine...
Nu putem câştiga totul.
Asta-i tot?
Credeţi-mă, ştiu că e greu să te împaci cu asta,
dar...
ştiţi, uneori băieţii răi chiar scapă.
Dar ai spus că-i vei prinde. Ne-ai garantat.
Bună, Lisbon. Cum e munca de detectiv?
E-n regulă.
Păi, uite ce facem.
Vino să ne întâlnim acasă la Nadine Russo.
O să-ţi arăt ceva captivant.
Lisbon?
Eşti acolo?
Lisbon?
Bună.
Sunt foarte impresionat.
Mândru şi impresionat.
Aşi găsit răspunsul corect. Nu şi dovada reală, cred.
- Doar presupuneţi, nu? - "Râde ciob de oală spartă."
Avem un martor care a văzut un om alb într-un camion
- şi pare să-l fi recunoscut pe Pete Russo. - Presupuneri.
Ai dovada?
Relaxează-te, aşteaptă puţin,
şi... vom fi curând duşi direct la dovada pe care o cauţi.
Haide...
Keith, încetează!
Acum vreo şase luni,
Nadine stătea prin baruri
până foarte târziu,
fumând şi bând...
lucruri obişnuite de adolescenţi.
Şi am avut o conversaţie importantă
despre reguli...
şi lucrurile s-au cam încins,
ştii tu, aşa cum se întâmplă.
Da.
Simţeam că era peste măsură de obraznică
cu mama ei şi cu mine, şi am pălmuit-o.
Nu sunt mândru de asta.
Dar a fost o lovitură uşoară.
Serios.
N-a fost mare lucru.
În orice caz, Nadine i-a spus lui Pete despre asta.
S-a înfuriat.
Pete şi cu mine eram amici.
Am fi putut să bem o bere şi să discutăm
şi-am fi rezolvat-o.
Dar nu, a venit în casa mea...
Şi nici măcar nu am avut şansa să mă apăr!
Adică, mi-a tras un pumn
şi m-a bătut rău...
În faţa soţiei mele
şi a fiice mele vitrege.
Şi-a pus piciorul pe gâtul meu
şi m-a pocnit...
În propria mea casă!
Nu e drept.
Chiar şi după aceea, parcă tot eu eram cel vinovat.
Patricia a insistat să facem pace
de dragul lui Nadine.
El mi-a făcut asta, iar eu trebuia doar să înghit?
Nimeni n-ar face-o.
M-am gândit la moduri de a-i plăti cu aceeaşi monedă.
M-am gândit mult la asta.
Dar ştiam că dacă l-aş omorî...
Patricia ar fi ghicit că eu am fost.
Doar dacă aş fi putut face ca moartea lui să pară
că a fost doar...
un accident tragic.
Zahăr?
Nu, mulţumesc.
- Poftim. - Mulţumesc.
Cu plăcere.
Ne pare foarte rău că lucrurile s-au terminat aşa.
Aţi spus că veţi afla cine a făcut-o,
şi aţi reuşit.
De unde ai ştiut?
Păi, am cam ştiut
din primul moment când v-am întâlnit pe tine şi pe Keith.
Acei ochelari rotunzi şi muşchii...
nu prea par să se potrivească.
Indică un adânc conflict de personalitate, multă furie şi frustrare.
Probabil că foloseşte aparate din alea pentru încheieturi, nu?
Da.
Da, nu e ceva bun la un bărbat trecut de 20 de ani.
Obsesiv, arogant, minuţios,
secretos, sigur de sine.
Aş putea continua.
Da.
Bărbaţii, nu?
Ai ştiut tot timpul şi ai ţinut pentru tine, da?
Nu. Nu. Am ştiut doar când am citit cererea de răscumpărare, ca să fiu sincer,
dar tu m-ai minţit, deci suntem chit.
Promit, niciodată nu te voi mai minţi.
Am minţit de data asta, pentru că eram îngrijorată.
Te izolezi.
Te îndepărtezi de noi, de mine şi de echipă.
Aşa e.
Aşa e. Nu e bine. Ce se întâmplă?
Dacă se apropie cineva de mine, i se întâmplă lucruri rele.
"A": nu e adevărat,
şi "B": chiar de-ar fi, sunt poliţistă.
Este meseria noastră să fim puşi în situaţii grele.
Nu mă asculţi.
Suntem o familie. Ce faci tu e un fel de trădare.
O capitulare. O înfrângere. Îl laşi pe Red John să câştige.
Te rog. Te rog. Pe bune?
Bine. Destul. În regulă.
Nu mă mai îndepărtez. Bine? Uite, îmbrăţişează-mă.
Nu vorbeşti serios. Sunt sigură.
Adică cum, eşti sigură? Nu eşti sigură.
Nu am vorbit serios, dar tu nu poţi să fii sigură.
- Presupui. - Da, sunt sigură.
- Cum? - Nu ştiu. Pot să ştiu sigur când minţi acum.
- Nu, nu poţi. - Ba pot şi eu.
E o prostie. Tu minţi. Mincinosu roade osu.
- Nu mint. - Ba minţi.
ReSincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team - www.subtitrari-noi.ro
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania